МКК може бути укладений в письмовій, усній, частково письмовій і частково усній формах (рис. 6.7).
Національні законодавства деяких країн вимагають обов'язково письмової форми МКК. При цьому таким чином складається не тільки сам МКК, а й оферта, акцепт чи будь–яке інше висловлювання намірів.
Статті Конвенції про договори міжнародної купівлі–продажу товарів (Відень, 1980 р.) та Принципи міжнародних комерційних договорів (UNIDROIT, 1994 р.) не вимагають, щоб МКК укладався або підтверджувався в письмовій формі чи підлягав іншій вимозі щодо форми контракту. Його існування може доводитись будь–яким іншим способом, включаючи докази свідків.
У міжнародній практиці контракти часто укладаються в усній формі — по телефону, на аукціонах, біржах і т. ін. Однак усна домовленість майже завжди підтверджується письмовим контрактом, підписаним обома сторонами.
У міжнародній арбітражній практиці зустрічаються випадки, в яких сторони піддають сумніву юридичну дійсність повідомлень, зроблених засобами електричного або електронного зв'язку (факс, електронна пошта, телеграф тощо). Дійсно, в тексті телеграми чи в повідомленні по телетайпу відсутній підпис особи, яка дала це повідомлення, однак тут же вказується, що такий підпис є. Якщо ж останній відсутній, то це може бути основою для того, щоб оскаржити юридичну дійсність цих документів.