Фінансовий контроль – це один із елементів управління фінансами, особлива діяльність з перевірки правильності вартісного розподілу валового національного продукту, створення й витрачання фондів коштів.
Найважливішими принципами фінансового контролю є: незалежність, гласність, превентивність (попереджувальний характер), дієвість, регулярність, об'єктивність, всеосяжний характер.
Фінансовий контроль класифікується в такий спосіб:
за видами : державний, суспільний, аудит;
за формами : попередній, поточний, наступний;
за методами : використовує документальні методи, використовує натуральні методи.
Державний фінансовий контроль проводять державні органи влади й управління. Весь державний контроль розділяється на загальнодержавний і відомчий.
Загальнодержавний контроль проводять Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів, Державна податкова адміністрація, Державна контрольно-ревізійна служба, місцеві державні адміністрації, Антимонопольний комітет та ін.
Відомчий контроль застосовується тільки щодо підвідомчих підприємств і організацій і проводиться контрольно-ревізійними підрозділами міністерств і відомств. Але останнім часом масштаби цього виду контролю зменшилися.
Суспільний фінансовий контроль здійснюється громадськими організаціями (партіями, рухами, профспілками й т. д.)
Аудит – новий вид фінансового контролю. Це незалежний зовнішній фінансовий контроль, що ґрунтується на комерційних засадах.
Аудит – це перевірка публічної бухгалтерської звітності, обліку, первинних документів та іншої інформації щодо фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання з метою визначення вірогідності їх звітності, обліку, його повноти й відповідності чинному законодавству й установленим нормативам.
Аудит здійснюється незалежними особами (аудиторами), аудиторськими фірмами, уповноваженими суб'єктами господарювання на його проведення. Аудит може проводитися з ініціативи суб'єктів господарювання, а також у випадках, передбачених чинним законодавством (обов'язковий аудит). Витрати на проведення аудиту відносять на собівартість товару (продукції, послуг).
Залежно від часу проведення виділяють такі форми фінансового контролю:
попередній (здійснюється до здійснення фінансових операцій);
поточний (здійснюється в процесі фінансових операцій, наприклад, перерахунок податків, зборів, створення фондів коштів, здійснення виплат і т. д.);
наступний (проводиться по закінченні певних періодів, за підсумками місяця, кварталу, року).
Методи фінансового контролю як конкретні прийоми його проведення поділяються на документальні (ревізії й перевірки) і натуральні (інвентаризація, лабораторний аналіз, контрольне вимірювання, контрольний запуск сировини у виробництво товарів і т. д.).
Ревізія – це метод документального контролю фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації щодо дотримання законодавства з фінансових питань, вірогідності обліку й звітності, спосіб документального викриття недостач, витрат, крадіжок коштів і матеріальних цінностей, попередження фінансових зловживань.
Ревізії бувають:
комплексні (охоплюють всі сторони діяльності підприємства) і часткові (охоплюють лише окремі сторони);
тематичні (одночасно проводяться в однотипних установах за певним переліком питань);
планові й позапланові;
суцільні й вибіркові (залежно від повноти залучення коштів).
Перевірка – це обстеження й визначення окремих ділянок фінансово-господарської діяльності підприємства, установи, організації або їхніх підрозділів.