Суспільний поділ праці безпосередньо пов'язаний з організа-ційно-управлінською структурою суспільного виробництва. Спеціа-лізація виробництва створює умови для виділення окремих функ-цій управління і управлінських підрозділів, які об'єднуються в пев-ну організаційну структуру. Управління відокремлюється від вироб-ництва і стає самостійною сферою, що відіграє вирішальну роль у формуванні якісних ознак економічної системи, передусім у плані її соціально-економічної ефективності.
Сфера управління має власну організаційну структуру, заснова-ну на внутрішньому поділі управлінської праці. Горизонтальну схе-му поділу широко застосовують при розподілі великого масиву робіт на численні локальні виробничі функції чи завдання як на рівні великих підприємств, так і на галузевому рівні організації та уп-равління економікою.
Вертикальна схема організації управління забезпечує координа-цію окремих управлінських функцій горизонтального рівня з ме-тою досягнення загальних цілей виробничої системи (підприємст-ва, галузі чи всього народного господарства). Характер виробничо-го процесу і принципи поділу праці всередині виробничих систем всіх рівнів визначають певну комбінацію горизонтальної та верти-кальної організації управління, власне її систему.